NICOSTRATOS - PELIKAANI
Nyt kerron tarinan, joka muutti elämäni.
Zora on pieni saari Kreikassa.
Sen löysivät 1600-luvulla ranskalaiset kaapparit -
jotka viettivät siellä talviaan.
Zoran kylässä, vuorten suojissa -
elämä keskittyy Aristoten kahvilaan.
Kaikki tietävät toistensa asiat -
ja tarinat kulkevat polvesta polveen.
Saarelaiset muistavat suuren rakkauden -
joka yhdisti vanhempani, Demosthenen ja Antonian -
ja heidän hääpäivänsä, jolloin isäni antoi vaimolleen suvun kultaristin.
Kun äitini kuoli, kultainen risti jäi perinnöksi minulle.
Olen Yannis, ja tästä alkaa minun tarinani.
Polkekaa! Mietiskely on hyvästä -
mutta välillä on pantava kroppa koville!
Mitä hän sanoi? -Että vipinää kinttuun.
Vipinää kinttuun. -Vipinää kinttuun.
Säästelkää keuhkojanne, pulisijat.
Tämä mäki on vasta alussa. Polkekaa!
Noustaan polkusimille! Yy, kaa...
Nyt ymmärrän Kristuksen piinan Golgatalla.
Terve, Thomas!
Terve, Yannis!
Hidastakaa vähän, osa jäi jälkeen.
Ovat heikossa hapessa tänä vuonna.
Oletko sinäkin menossa mantereelle? -Joo, isän asioille. Entä te?
Illalla on ortodoksiseminaari. Sitä ei sovi jättää väliin.
Mitä haluat? -Olisi asiaa kapteenille.
Käyn hakemassa. Odota siinä.
Olet söpö. Ai!
Onko huono olo?
Anna sen olla! -Sillä on jano.
Olisiko vettä? -Tule pois sieltä.
Toitko rakia? -Joo.
Odotin vähän vanhempaa trokaria.
En ole trokari, toin vaan rakia. 60 euroa.
Mistä tuo lintu on?
Ihan oudon näköinen. -Älä kysele.
Siinä rahat. Ala painua.
Antakaa se lintu minulle.
Hulluko olet?
Se on harvinainen lintu.
Se maksaa. -Paljonko?
60 euroa.
Isä tappaa minut, jos en vie rahoja.
Mikä tuo risti on?
Miten niin? Kelpaisiko? -Ehkä.
Onko se kultaa? -0n tietysti.
Sain äidiltä. Se kuoli 3 vuotta sitten.
Vaihtaisit tämän puolikuolleeseen tipuun, vai?
Tykkään puolikuolleista tipuista. -Eikö isäsi suutu, kun kerrot?
En varmana kerro. Ei isä huomaa.
Nyt pääsit pois häkistä.
Piilotan sinut. Isä ei ota meille kotieläimiä.
En tiedä, teinkö ihan viisaasti.
Vaihdoin äidin ristin kapiseen lintuun.
Mahtoiko olla hyvä idea?
Voi paska, isä tuli jo.
Äiti olisi kyllä antanut anteeksi -
koska pelastin sen omituisen linnun.
Isä oli toinen juttu.
Terve, Kitza!
Pysy siinä. Menen auttamaan isää.
Kitza, häivy!
Mene pois.
Kyllä on surkea saalis!
Mitä se tonkii? -Kitza...
On varmaan ollut liikaa auringossa.
Et tainnut tankata. -Anteeksi.
Ei se anteeksipyytely auta!
Muista korjata ne verkot.
Kitza, anna sen olla! Häivy.
Tuo sarvipää on vuohi. Tyhmä elukka, mutta siitä saa juustoa. Totut kyllä.
Nyt on varmaan nälkä, kun piti pelätä.
Otatko vähän leipää?
Olet hassu lintu.
Joutsenen nokka, ankan jalat -
sammakon kaulapussi ja kanan pyrstö.
Siinä.
Ihan hyvää tämä on.
Haistele nyt sitten kunnolla.
Se on lintu, ei vuohi.
Tuo on mustasukkainen.
Tein kultaristin tilalle tämän. Kukaan ei huomaa mitään.
Nuku siellä. Älä pelkää, isä ei käy huoneessani.
Kamalan kova nokka! Lopeta!
Onko nälkä? Kun isä lähtee kalaan, saat syötävää.
Ole ihan hiljaa. Isä tappaa sinut, jos näkee.
Se osaa olla tosi julma.
Käy siihen.
Arvasin, että olet merilintu.
Saat veneen nimen. Nicostratos. Se on hyvä nimi.
Se ei ollut mikään tavallinen lintu.
Se oli hellyttävän huvittava näky.
Mikä ihmeen lintu se oli?
Se oli kuin strutsin ja koiran sekoitus -
tai kurkkutulehdusta poteva joutsen.
Yksi ihminen tiesi vastauksen kaikkeen:
Popa Kosmas. Omalaatuinen pappi, joka tunsi kaikki linnut.
Päivää, isä Alexis.
Päivää, Yanni. -Etsin isä Kosmasia.
Onko asialla kiire? -On, joo.
Olisi näytettävää. -Mennään sitten.
Meritursas suihkauttaa mustepilven vaippaontelostaan.
Sen arvokkaan aineen me otamme talteen -
ja lisäämme riisin joukkoon.
Tämä käy helposti. Katsokaa, mikä väri...
No niin, nauru sikseen.
Mustekalariisissä on paljon proteiinia.
Vielä tilkka viiniä, ja se vie turmioon.
Vahtikaa hellaa.
Yannis, tulitkin aikaisin.
Peremmälle, lapset.
Mitä halusit näyttää? -Linnun.
Mikä lintu se on? -Sitä tulin kysymään.
Tässä se on.
Pelecanus onocrotalus. -Mikä?
Pelecanus onocrotalus, pelikaani.
Kuka antoi tämän sinulle? -Steni Papades -laivan kapteeni.
Julmuri. -Jos sait linnun ilmaiseksi, ei hän voi kovin julma olla.
En saanut. Tein vaihtokaupat.
Mitä annoit? -Kultaisen ristini.
Sen äitisi antaman? -Tein väärin.
Tarkoitit hyvää. Ja koru on pelkkä esine.
Lintu kasvaa. Pelikaani on iso otus, jopa 160 senttiä.
Ai siipien välistä? -Pituudeltaan. Se on jättimäinen lintu.
Laske se johonkin ja liity seuraamme.
Siis jättimäinen lintu.
No niin, lapset! Vihkot esiin!
Kitza!
Voi helkkari!
Nuku vaan. Tulen kun ehdin.
Salaatti on hyvää. -Ei ole!
Päivää, rouva Karoussos! -Päivää, Yannis!
Ei tämä ole kunnon kurkku!
Kurkkusi ovat kitukasvuisia!
Jos ei kelpaa, painu Kikin kojulle!
Päivää, Aristote. -Terve, Yannis.
Noin vähän! Eikö ole kalmareita?
Älä jäkätä. Sait tuoretta kalaa.
Kalatkin säikkyvät tuollaista mörköä!
Onko itse tehtyä? -Joo, meillä on vuohi.
Siitä saa lantaa vihanneksille ja maitoa juustontekoon.
Terve, Demosthene.
Mitä sinulla on päälläsi? -Työvaatteet.
Riisu ne. Työvaatteissa ei myydä.
Anna olla. Poika pelästyy.
Mitä? -Ihan hyvä vaate.
Älä rupea neuvomaan, ennen kuin katsot peiliin.
Ole hiljaa. Neuvon poikaa miten haluan. Onko selvä?
Onko selvä, mitä?
On siinä meillä mies!
Kun äiti kuoli, isä muuttui.
Hän oli puhumatta päiväkausia.
Olin iloinen uudesta ystävästäni. Päätin panna Nicosin varastoon -
ja tein huoneestani käytävän sinne.
Nicos kasvoi ja komistui ihan silmissä.
Elämä Zoralla sujui vuodenaikojen mukaan.
Herkkusieniä syksyllä -
ja kastanjoita talvella.
Nautimme kaikista saaren antimista.
Tässä, isä Alexis.
Myös Nicos nautti olostaan, mutta sen piilossa pito kävi hankalaksi.
Hidasta vähän, senkin ahmatti.
Halataan.
Ensin työ, sitten huvi.
Pitää tilata pumppu Ateenasta. Autatko?
Kirjoita osoite.
Jorgos Karbounis, Piraeus Boat Engine.
Joko kirjoitit? -Joo...
Ateenan satama.
Moottori on Yanmar, 48 hv.
...Yanmar...
Mene pois!
...48 hv.
Joko kirjoitit? -Jo.
Ruiskutuspumppu on rikki.
Mene pois... -Kuunteletko sinä?
Ilmoittakaa, jos sitä on varastossa...
Allekirjoitus: Demosthene Kuzmanovic.
Nicos pani talon aika lailla sekaisin.
Kitza-vuohi joutui sijaiskärsijäksi.
Kaksikon yhteiselo ei ollut helppoa.
Ne kävivät armotonta taistelua.
Sarvi nokkaa vastaan ja nokka sarvea vastaan.
Keinoja kaihtamatta kumpikin puolusti omaa reviiriään.
Lopulta taistelu taukosi ja kaverukset solmivat rauhan.
Kaikkein vaikeinta oli elää isän kanssa.
Nyt saat opetella lentämään. Se on ihan helppoa.
Katso, kun näytän.
Levitä siivet ja anna mennä.
Levitä siivet ja hyppää.
Anna mennä!
Hyppää nyt! Hyppää!
Senkin laiskuri.
Ota kiinni!
Älä syö sitä!
Juokse, juokse!
Isä tulee, mene piiloon!
Mikä se lintu oli? -Pelikaani. Minun.
Mistä löysit? -Vähän mutkikas juttu.
Niinkö kulutat päiväsi? Leikität lintua.
Teen työni ja hoidan lintua. Eikö saisi?
Mihin se meni? -Varastoon, pesäänsä.
Kuka sen antoi? Etkä valehtele.
Ostin sen Steni Pappadesin kapteenilta.
Tai tein vaihtokaupat. -Mitä annoit?
Äidin ristin.
Vaihdoit Antonian ristin pelikaaniin?
Mikäs tämä on? Mitä?
Mikä tämä on?
Isä! -Isä ja isä...
Isä, päästä se!
Mene. Mene!
Isä...
Pelikaani!
Häivy!
Lääkettä...
Jos näen sen pelikaanin, tapan sen.
Se risti... -Hajosi.
Nicos!
Tulit takaisin. Missä olit?
Nicos...
Nyt hiljaa, tai pahin vihollisesi herää.
Älä pelkää. Me pysytään yhdessä.
Vien sinut Myrtaan. Se on upea paikka.
Odota!
Odota...
Pian sinä lennät.
Isä ei enää puhu minulle.
Kuule... Sellaista sattuu.
Tavallaan se on hyvä asia. -Miten niin?
Ota kulmista kiinni, näin.
Paise on nyt puhkaistu, kyllä se siitä.
Tuskin. Isä suuttui rististä ja valehtelusta.
En saa ikinä anteeksi. -Täytyy olla kärsivällinen.
Te ette joudu kestämään isää.
Kyllä kaikki järjestyy.
Kuulin korkeimmalta taholta. -Kuulitteko varmasti oikein?
Nicos!
Nicos lensi viimeinkin.
Se sai nähdä saaremme yläilmoista.
Siitä oli tullut iso, kaunis lintu.
Sitä ei olisi enää helppo piilotella.
Mahtavaa, Nicos!
Laskeutumista voi vielä treenata.
Lupaa, ettet lennä liian kauas.
En halua menettää sinua.
Mikä on pelikaani? -Menkää nyt...
Terve, Demosthene.
Mitä kuuluu? -Hyvää.
Torstaiksi 1 laatikko makrilleja ja 2 kalmareita. -Kalmareita ei tule.
Et kai antanut lapsille sokeria?
Koko kylä kohisee siitä pelikaanista.
Näimme sen lentävän Faros-vuoren yllä.
Lopeta jo tuo riehuminen!
Lapset pitävät pelikaaneista. Eikä ihme.
Vaihtorahat. -Älkää tapelko siinä!
4, 5, 6...
Miten Yannis voi? Häntä ei ole näkynyt.
Niin, miten poika voi?
6, 7, 8...
Teitkö hyvin kauppaa aamulla?
No joo. Jostain kumman syystä ihmiset ei enää osta.
Entä mitä...
Mitä on ohjelmassa huomenna?
Huomenna? -Niin, huomenna.
Menen luostariin putsaamaan ikoneja.
Popa Kosmas pyysi.
Pannaanko musiikkia?
Pelikaani vetää laumoittain turisteja.
Ei tee hyvää saarellemme. -Voi se tehdäkin!
Pian tulvii, ystävät hyvät. -Aletaan koota eläimiä kaksittain.
Joko se alkoi? -Joukkueita esitellään.
Mitä saisi olla? -Rakia.
Se pelikaani on bisneksille onnenpotku!
Peli alkaa, nyt ei puhuta pelikaaneista!
Lopeta tai mene terassille. -Hiljaa, nyt se alkaa!
Setä!
Angeliki! Veljentyttö.
Iltaa!
Eikö olekin nätti? Veljeni tytär.
Tuli tienaamaan vähän taskurahaa.
Siellä se puhuu saksalaisten kanssa.
Tuosta tytöstä tulee vielä jotakin.
Haluatko silmälasit? -Mitä?
Törkimys! -Mitä minusta kuvittelet?
Ei järin papillista käytöstä. -Lopeta!
Varokaa aurinkoa.
Ei Zoralla ole kenttää.
Mitä juusto maksaa? -2,40 euroa.
Mikä tuo on?
Älä tule...
Et voi olla siinä, häivy. Teen töitä.
Syökö se juustoa? -Onko se albatrossi?
Pelikaani. -Nyt se lähti.
Mieletöntä! -Se meni katolle!
Onko se sinun? -Ystävä vaan. Häivy!
Hassu lintu.
Mikset voi totella? Tule. Väistykää!
Tule, tule. Lennä muualle.
Mene sinne luolaan.
Uskomatonta!
Hieno lintu, ja suosittu.
Poikasi voi tienata isot rahat.
Tuo lintu on oikea taivaan lahja.
Häivy. Ala painua!
Yannis! Tule, tarjoan juotavaa.
Kerro linnustasi. -En voi jättää kojua.
No, bisnekset ennen muuta...
Kannattaa tulla, kun Aristote tarjoaa.
Angeliki, pomon veljentyttö. -Yannis.
Angeliki, olisi hommia! -OK, setä!
Älä sedittele asiakkaiden kuullen.
OK, setä. Pitää mennä.
Näin kun ajoit ohi kolmipyöräisellä.
Olisi kiva päästä joskus ajelulle.
Yannis, näytä se pelikaani...
Häivy siitä!
Häivy!
Mäntä on sökönä.
Huomenna kävelet kylälle.
Mikä sen nimi on? -Nicostratos.
Onko se iso? -On.
Miten iso? -160 senttiä.
Syökö se pihviä? -Ei, se on merilintu!
Moi, mitä kuuluu? Onko kiva olla kuuluisa? -Autatko vähän?
Setä puhuu susta koko ajan. Se tienasi eilen enemmän kuin ikinä.
Laski kassaa kyyneleet silmissä.
Onko se pelikaani teillä kotona? -Ei isä anna. Se on yhdellä saarella.
Missä? -En voi kertoa.
Älä kerrokaan. Kaikki kyselevät...
Voisiko mitenkään tulla ajoissa töihin -
kun palkkakin on ruhtinaallinen?
Ai, sainko palkankorotuksen?
Yannis, ostaisin pari juustoa.
Mistä vetoa, että se kysyy pelikaanista? Odota vaan.
Otatko appelsiinimehun? Talo tarjoaa.
Vihellä vain se lintu tänne, jos haluat.
Angeliki, tee mehua saaren tähdelle.
Kypsistä hedelmistä, ja pilli mukaan. -No nyt tuli juhlat.
Asiakkaat ovat hulluna siihen lintuun.
Kyselivät koko illan. -Angeliki kertoi.
Taisi tuoda rahaa kassaan.
Voitoista ei puhuta. -Miksei? Bisnes on bisnestä.
Voisitko tuoda lintusi viiden maissa? Ennen sitä turistit pitävät siestaa.
Moni on valmis maksamaan valokuvasta.
Voitte poseerata auringonlaskua vasten.
Tienaat mukavasti. Enkä vaadi osinkoja.
Yksi appelsiinimehu, pillillä.
Tai siis ilman pilliä.
Mitä naurat siinä? -Hymyilin, setä hyvä.
Mitä hauskaa tuossa oli?
Mieti asiaa.
Tuo on se lintupoika.
Olet se pingviinipoika, eikö? -Mitä?
Pingviini... ei kun pelikaani. Saanko ottaa teistä kuvan?
Se kysyy, saako ottaa kuvan.
Mitä annat siitä hyvästä? -Rahaa.
Se maksaa valokuvasta.
Sano, ettei kiinnosta. Kiitos vaan.
Oletko rikas vai viiraako päässä?
Olet kuin setäsi! Ei raha ole tärkeintä.
Se kysyi, kuinka paljon.
Maksan... 10 euroa hyvästä kuvasta.
Mitä se sanoi?
Sen mielestä sinulla on upea lintu.
Sano, että tiedän sen muutenkin.
Se sanoi, että ei riitä.
Varsinainen bisnesmies! -Tiedetään.
15 euroa. Viimeinen tarjous.
Sen veljentyttö sairastaa kotona, ja se tykkää pelikaaneista yli kaiken.
Se tykkäisi kuvasta tosi paljon.
Voisit yrittää ymmärtää!
Hyvä on. Yksi kuva.
Onnistuu! Kahdestakympistä.
Kuin tekisi kauppaa Bill Gatesin kanssa.
Sovittu. -Nicostratos tuli!
Mennään! Se pelikaani on tuolla!
Tuottaa paremmin kuin vuohenjuusto.
Moi, Kitza!
Lähden huomenna Thiraan sadonkorjuuseen.
Viivytkö kauan?
Sen minkä pitää. Tarvitsemme rahaa.
Kyllä se aika pian menee.
Kitza! Tyhmä.
Isän on mentävä yhä kauemmas kalaan.
Niin, et sinä maksa polttoainetta!
Nyt me autetaan isää.
Zorasta tuli "Pelikaanisaari".
Turisteja tuli aina vain enemmän, ja Aristote oli innoissaan.
Hän omisti saaren ainoan kahvilan.
Hän tiesi, miten lyödään rahoiksi.
Nicostratos oli täysillä mukana.
Rahantuloa ei voinut estää.
Summa jääköön salaisuudeksi.
Mitä saisi olla? Pieni hetki!
Tyttö painaa täysillä. Hieno homma.
Ottaisit lisää työntekijöitä. -Ja täyttäisin valtion kassaa, vai?
Angeliki on sukulainen. Tienestit ei valu ulkopuolisille.
Auta ihmeessä, jos tekee mieli.
Tyttö on vielä uusi näissä hommissa.
Siinä osuutesi. -Mikä minä muka olen?
Loistava manageri. Eikö raha kelpaa?
Oletko rikas vai viiraako päässä?
Setä, saanko huomisen vapaata? Veisin Yannisin shoppailemaan.
Mitä? Kesken kuumimman turistikauden?
Pärjäät hienosti, setä. Olet ripeä ja huomaat kaiken.
Asiakkaat tykkää kun juttelet niille. Etkä joudu maksamaan mulle.
Hei sitten, Aristote!
Se laiva, josta ostin Nicostratosin.
Satamapoliisi nappasi ne. -Miksi?
Ne tyhjensi tankit lähellä rantaa.
Mitä maksoit Nicostratosista?
Vaihdoin sen äidin kultaiseen ristiin.
Suuttuiko se? -Se kuoli 3 vuotta sitten.
Ihan tosi? Kenelle kerrot huolistasi?
Mennään.
Anteeksi. En taas miettinyt yhtään.
Ei se mitään. Olet silti hyvä ystävä.
Mitä isäsi sanoi, kun annoit sen ristin pois?
Suuttui tietysti, mutta sitä se on aina.
Moi Ateena!
Runkkari!
Näet serkkuni. Se on hyvä tyyppi.
Mitä sinä täällä? Kukas tuo on? -Yannis.
Tanssitaanko?
Tuletko? -En tykkää tanssia.
En minäkään.
Yannis... katso.
Siinä, senkin yrmy!
Ristini. Mistä löysit? -Kadulta.
Siinä se kimalteli. Tosi hyvä mäihä...
Kävin ostamassa sen siltä kapteenilta kun teikäläinen veteli sikeitä.
Menit yksin satamaan keskellä yötä?
Hullu. -Serkku tuli mukaan.
Se on henkivartijani.
Se vaikka tappaisi mun puolesta.
En unohda tätä ikinä.
Maksoi varmaan paljon. -Olen tosi hyvä tinkimään.
Nyt et voi kieltäytyä mistään.
Vie mut Myrtaan. -Sinä se et anna periksi.
Missä Nicostratos on?
Piilossa.
Kamala nälkä. Milloin syödään?
Ensin pitää kalastaa. -Kalastetaan ruokamme, vai?
Aika korkea. -Hyppää vaan.
En tiedä, uskallanko.
Mieluummin tästä.
Älä ole mustasukkainen, Nicos!
Älä pelottele!
Tosi hyvää grillattuna.
Se joka sukeltaa kauemmas -
saa syödä isoimman!
Voitin! -Pois sieltä... Nicos!
Se taisi voittaa.
Ennen me tehtiin kaikkea yhdessä. Isä muuttui, kun äiti kuoli.
Huutaako se? -Koko ajan.
Lyökö se? -Ei, mutta on tosi ärsyttävä.
On ärsyttävä? Etkö osaa muuta sanoa?
Miten niin? -Siten niin, että...
Päästele vähän höyryjä, se tekee hyvää.
Senkin sika, tyhmä äijä!
Senkin sika! Senkin sika!
Näytät surulliselta.
Mitä? -Näytät surulliselta.
Miksi muka? Elämäni paras päivä.
Kiva, että ollaan ystäviä.
Joskus ärsyttää, mutta kivaa on silti.
Et saa yhtään, et saa yhtään...
Häivy, Nicos!
Miten kävi? -Mitä sinä itket?
Se hyökkäsi... -Mitä ihmettä?
Ei se ole äksy. -Kuuluisi eläintarhaan.
Se halusi vaan leikkiä.
Lennä sinne luolaasi!
Se isä raivostui. -Yhden jätskin takia?
Mitä jos se olisi nokkinut silmää? Etkö välitä?
Pelikaani on villieläin. Tein siitä sirkuseläimen, ja näin kävi.
Kaikki syöttää sille oliiveja ja silliä.
Kohta se ei viitsi pyydystää kaloja. -Älä sitä sure. Nicostratos nauttii.
Se on onnellisempi täällä kuin luolassa.
Osta sille aurinkolasit, niin kukaan ei tunne sitä!
Et välitä yhtään. Olet kuin setäsi.
Itse olet ihan kuin isäsi!
Manoli, mihin menit? Ei ole kivaa.
Tule pois piilosta! -Manoli!
Manoli! -Pois piilosta!
Mitäs tykkäät?
Milloin isäsi tulee takaisin? -Kun sato on korjattu.
Varokaa... -Minä autan.
Anna jo olla!
Joko teillä menee paremmin? -No jaa.
Ikävä on silti.
Ei ihme. Hän lähti pari viikkoa sitten.
Isää on ikävä, vaikka se olisi kotona.
Eikö olekin hieno?
Poikasi ansiota. Tai sen siivekkään.
Käy sisään. On tapahtunut vaikka mitä.
Niin näkyy.
Se lintu oli meille taivaan lahja.
Turisteja riittää. Mykonosin lautta pysähtyy nyt täällä.
Ja kauppa käy! -Ajattelet vain rahaa.
Sinä se et ole muuttunut. -Eikö idioottilaumat häiritse?
Ne tuovat meille elannon! Voisit arvostaa edes vähän.
Jos aiot vain haukkua, mene kotiisi!
Olen kotonani! Tämä on kotikyläni ja täältä löysin vaimoni.
Etsisit uuden.
Minua ei turistit määräile!
Mitä nyt? Kuka tuo oli? -Yannisin isä.
En ehtinyt väistää. Pääsi yllättämään.
Isä...
Milloin tulit?
Äsken.
Talo oli tyhjä. Missä olit?
Mistä sait sen t-paidan ja ne lenkkarit?
Kuka ne maksoi? -Minä.
Millä rahalla? -Omalla. Hankin itse.
Mistä? -Turistit maksaa siitä, että saavat kuvata pelikaaniani!
Sekö on työtä? -Parempaa kuin kalastus.
Ostin äidin ristin takaisin!
Yannis!
Yannis...
Anna kun nukun.
Nicos, me ollaan turvassa täällä.
Nicos, älä pelkää.
Nicos?
Angeliki! Eikö nousuveden aikaan voi siivota?
Tosi hauskaa.
Älä tule nyt. Häivy!
Älä häiritse heti aamusta.
Ei, ei... Ulos nyt.
Ulos! Mene tiehesi!
Nicos!
Nyt saavutaan pelikaanikylään! Kohta nähdään Nicostratos!
Ei ollut niitä mitä pyysitte. Käykö tämä?
Ne loppuvat aina kesken.
Nicostratos!
Tule! -Näkemiin sitten.
Tule nyt tänne sieltä.
Tule, tule!
Ei se ollut minun syyni.
Aristote!
Nicostratos...
Eikö aurinkolaseista ole mitään apua? -Vassilis jutteli.
Pitikö katsoa minuun? -Kuskia ei häiritä, ääliökin sen tietää!
Pois tieltä! Olkaa hiljaa!
Mitä nyt? -Se törmäsi linja-autoon!
Tartu nokasta.
Pöytä tyhjäksi.
Sakset.
Pian nyt!
Se ei selviä. -Pelasta se, isä.
Se kuolee.
Isä, auta.
On paras päästää se kärsimyksistään.
Auta!
Älä anna sen kuolla, isä.
Se ei ehdi tuntea mitään.
Äiti...
Kyläläiset olivat järkyttyneitä ja huolissaan minusta.
Angeliki kertoi heille voinnistani.
Suru kietoi koko saaren vaippaansa -
ja ilo kaikkosi Myrtasta.
Aristote! Demosthene tuli!
Äksy ilme päällä. -Kuten aina.
Olemme pahoillamme Yannisin puolesta.
Niin, ikävä juttu. -Kiitos.
Missä veljentyttösi on?
Angeliki! -Täällä ollaan.
Voisitko tulla Yannisin luo? -Setä?
Ilman muuta.
Anteeksi että mottasin. -Minä kerjäsin sitä.
Tuli ihan yllättäen. En ehtinyt väistää.
Tiedetään, setä. Tiedetään.
Angeliki oli luonani, kun isä meni kalaan.
Mikään ei maistunut.
En suostunut syömään mitään.
Paitsi rouva Floran loukoumeja.
Erikoissekoitus.
Teimme isäsi kanssa yrttijuomaa.
Oikein vahvaa...
Ei hätää, hän voi jo paremmin.
Oikea maalaistyttö!
Tuntuu pahalta. Se oli minun syytä.
Mitä höpiset? Et ajanut sitä bussia.
Yllytin teitä esiintymään yhdessä.
Tätä ei olisi muuten sattunut.
Sen elämä oli lyhyt mutta hyvä.
Se olisi kuollut sinne laivan ruumaan.
Näin piti vaan käydä.
En ole kertonut kaikkea.
Silloin kun se sattui -
kutsuin Nicostratosia, ja se tuli...
Kun Nicostratos oli poissa, kylä ei enää ollut entisensä.
Se oli kova isku Aristotelle.
Hän ikävöi Nicostratosia ihan oikeasti.
Varsinainen pehmoilija...
Vassilis suri sitä, että häirinnällään -
hän aiheutti Nicostratosin kuoleman.
Hän kuljeskeli rannalla allapäin.
Minäkin muutuin... miten sen sanoisi...
...kypsemmäksi.
Juuri niin. Olin kypsempi.
Vähitellen elämä palasi raiteilleen.
Rouva Karoussos ja hänen pappimiehensä saivat perheenlisäystä.
Isä hukutti murheitaan merellä tai Aristoten kahvilassa.
Mutta ei meri vie miehen murheita, ei edes merimiehen.
Zora jäi pois nähtävyyksien listalta.
Lautat eivät enää pysähtyneet täällä.
Elämä palasi entisiin uomiinsa.
Ja hyvä niin.
Et totellut isääsi. Sinun piti pysyä kotona kunnes paranet.
En totellut, joten olen parantunut.
Ei paha. Otatko juotavaa? -Jääkahvin.
Yksi jääkahvi...
Yannis, pitkästä aikaa!
Olet laiha. Etkö syö? -Syö se, kun syötetään.
Miksei isäsi käy kylällä?
Mitä? Isä juo täällä yhdet joka ilta!
Ei juo, ainakaan täällä. Ja muita paikkoja ei ole lähimaillakaan.
Outoa. Isälläsi on varmaan naisystävä.
Et todellakaan tunne isää.
Mitä isäsi sitten touhuaa?
Sitä minäkin ihmettelen.
Entä kahvisi? -Juo pois, nähdään!
Et kertonut, miten merellä kävi. -Missä?
Kun veit Nicostratosin. Kärsikö se?
Ei, kuolema oli nopea.
Miksi veit sen merelle? -Suojelin sinua.
Mitä teit ruumiille?
Pudotin sen mereen.
Älä sure. Se tykkäsi kalastaa ja uida.
En voisi koskaan unohtaa Nicostratosia.
Isä yritti lohdutella parhaansa mukaan.
En uskonut isän selityksiin, ja hän inhosi utelua.
Nyt vaadittiin järeämpiä toimia.
Missä isä kävi, jos ei kahvilassa? Sen minä halusin tietää.
Ai, sinä. -Mitä teet?
Yritän ottaa isästä selvää.
Hyvä kun tulit. Pidä vahtia.
Jos huvittaa! -Älä viitsi.
Hyvä on. Mihin menet? -Tutkin veneen. Vihellä, jos isä tulee.
Kai osaat viheltää? -Totta kai.
Voi paska...
Yannis!
Päivää. -Päivää. Missä Yannis on?
Luostarissa. Odotin teitä.
Haluaisin vähän kysyä kalastuksesta. -Sekö kiinnostaa?
Mennäänkö keittiöön? Saan kohta liikaa ryppyjä auringosta.
Saatiin koulusta tehtävä.
Kalastatteko yksin? Onko raskasta nostella verkkoja?
Käytän troolia. Ei onnistu muuten yksin.
Ai se on se iso rautahökötys?
Selvä. Ohjaatteko samalla venettä?
Ei varmaan ole helppoa, kun verkko on täynnä kalaa.
Jos minulla on painava reppu, meinaan kellahtaa kumoon.
Auttaako Yannis, jos ei ole luostarissa?
Vaikka se on kyllä aina siellä!
Se voisi ohjata, kun te troolaatte. Osaa se ajaa sitä teidän mopoakin.
Näissä hommissa huomaa, että mistään ei haluta maksaa. Älytöntä.
Jos te myisitte kalaa sillä hinnalla, mikä kuluu verkkoihin ja veneeseen -
kukaan ei ostaisi niin kalliilla.
Arvatkaa, mitä jääkahvin teko maksaa...
Kuulin että te korjasitte moponne itse. Missä te sen opitte?
Itseoppinut mies! Harva arvostaa...
...käden taitoja.
Täälläkö sinä olet? -En.
Oliko hyvät harjoitukset? -Joo.
Menen nyt. -Kiitos niistä tiedoista.
Mitä löytyi? -Isä hoiti sitä.
Löysin sidetarpeita. Isä valehteli.
Miten niin? -Nicostratos elää, tajuatko?
Älä innostu. Ei sitä voi tietää. Isäsi hoiti sitä, mutta...
Ehkä se kuoli. -Missä isä sitten käy?
Ei se välttämättä liity tähän...
Seurataan sitä!
Yannis!
Se menee Myrtaan, luolaan!
Odota vähän!
Yannis! Odota, en pysy perässä!
Isä!
Nicos...
Nicos!
Mikset kertonut?
Miksi uskottelit, että se kuoli?
Säästin sinua toiselta surulta.
En ollut varma, jääkö se henkiin.
Se näytti huonolta.
Sinnikäs lintu. -Miten hoidit sitä?
Sain tarpeita tohtori Lessandrisilta.
Halusin yllättää sinut.
Pieleen meni. -Eikä.
Hyvin se meni. Tosi hyvin.
En tiedä mitä sanoisin.
Älä sitten sano mitään.
Iltaa, Christina! -Iltaa, Hermes! Lopeta jo tuo valitus.
Älä enää märehdi sitä asiaa!
Tässä se tapahtui. -Unohda jo se!
Pyhän Dimitrin juhlaa vietettiin Zoran saarella joka vuosi.
Puettiin parasta ylle, laulettiin ja tanssittiin.
Luostarin orkesteri loi juhlatunnelman.
Sinä vuonna aioimme yllättää kyläläiset.
Nicosia jännitti, ja minua myös.
Kukaan ei aavistanut mitään, ei edes Popa Kosmas.
Tänä vuonna luvassa on jotain modernia.
Toivotan teille unohtumattomia hetkiä!
Oikein nautinnollista iltaa kaikille!
Olen aikuinen, mutta muistan yhä kaiken.
Popa Kosmas siteerasi suurta filosofia, Johannes Klimakosia:
"Kilvoitus voi erottaa tai yhdistää. "
Kiitos Nicosin, tämä koitos ei erottanut minua ja isää -
vaan liitti meidät yhteen.
Kaikki oli taas kuin ennen.
Sinä juhlailtana isä auttoi minua...
...nousemaan siivilleni.
Juuri niin, nousemaan siivilleni.
Onko tuo joku sadetanssi?
Odota.
Suomennos: Outi Kainulainen Broadcast Text International
Kohti parempaa maailmaa www.cinemamondo.fi